Tekstityksen päiväys: 3.2.2009 Versio: 1.1
Suomennos: Nyrangers68, jznk, TheSumu Oikoluku: MZZ
- Oletko valmis? - Se on toinen nimeni.
Mitä on listalla? Vihaisia sarvikuonoja? Krokotiileja? Vesikauhuisia susia?
Varoitan sinua. Tämä on mahdollisesti kovin haasteesi.
Valmistautukaa jyrinään!
Kung-fu -opetusta.
- Voinko käyttää Wushin sormiotetta heihin? - Jättäisin väliin.
Muista, Po, että jokainen sukupolvi opettaa seuraavaa.
Siten kung-fun taito jatkaa sinussa, ja nyt näissä -
- ihastuttavissa lapsissa. - Mitä?
- Onnea. - Odottakaa! Mestari Shifu!
No niin, istukaa alas.
Rauhoitutaanpa sitten.
Selvä.
- Puuvillahännät lattiaan! - Lohikäärmesoturi!
- Kyllä. Kiitos. - Opetatko meille kaikki hienot kung-fu -liikkeet?
- Opetan. - Nyt opimme todella tappelemaan!
Odottakaa hetki. Tappelu on vain pieni osa kung-futa.
Hieno, mutta pieni.
Kung-fu tarkoittaa itsehallintaa.
Parhaansa tekemistä. Sitä se tarkoittaa, puput.
- Haluan oppia tiikeritär-tyylin. - Emmekö tappele ollenkaan?
- Niin kuin Hurja Viisikko? - Niin!
Hurja Viisikkoko? He ovatkin melko siistejä.
Mutta pelkkä tappeleminen ei tehnyt heistä uskomattomia.
Heidän piti opetella kung-fun salaisuudet, ennen kuin heistä tuli hyviä.
- Mitkä salaisuudet? - Kerro meille!
Minun ei pitäisi. Se on huippusalaista.
Kerro meille, ole kiltti.
Hyvä on, mutta älkää kertoko kenellekään tai kiistän kertoneeni teille.
Sanon: "Mitä? En kertonut heille mitään." Onko selvä?
Jo pienenä ötökkänä mestari Mantis oli nopea, salamannopea.
- Kun joku tarvitsi apua... - Apua!
Hän tuli auttamaan.
Tappakaa hänet.
Hän oli laakson sankari, -
mutta hänellä oli pieni ongelma.
- Tarjoilija, näännyn nälkään! - Hänellä ei ollut kärsivällisyyttä.
- Mikä siinä kestää? - Maailma liikkui liian hitaasti.
- Se oli liian nopea maailmalle. - Anna tänne se!
Sen takia se joutui kerran ongelmiin.
Joukko krokotiileja varasti kyläni...
- Puut. - Villatakit.
- Ja ellemme saa niitä takaisin, me... - Ette näytä muodikkailta?
- Jäädymme kuoliaaksi. - Niin ajattelinkin. Minne ne pakenivat?
- Ne lähtivät... - Länteen!
- Itään! - Mitä...
- Kohti... - Mäkeä!
- Saarelle, jossa elävät... - Sarvikuonot?
- Krokotiiliroistot. - Krokotiiliroistot. Itään. Villatakit!
Tiesin sen! Tarvitsen veneen.
- Teidän täytyy olla erittäin... - Nopea.
- Varovainen. Ja ottaa... - Eväät mukaan?
- Tämä kartta. - Ei karttoja.
- Mantis, ne... - Eivät tiedä, mikä iski.
Mutta ansat! Ne ovat kuuluisia ansoistaan.
Ansa! Miksei kukaan varoittanut?
- Onko siinä itse maailmankuulu Mantis? - Olit niin nopea, ettet huomannut ansoja.
Mitä jos päästäisit minut ulos, niin näytän kuinka äkkiä saan sinut itkemään.
Mitä jos jätämme sinut sinne, niin katsotaan kuinka äkkiä vanhenet.
Mantis ei päässyt pakoon, vaikka yritti mitä.
En pääse pakoon, vaikka yrittäisin mitä.
Hän ei voinut kuin odottaa, että jotain tapahtuisi.
Hän odotti ja odotti.
Kunnes jotain uskomatonta tapahtui.
Ensimmäistä kertaa maailma liikkui Mantista nopeammin.
Odottaessaan Mantis vajosi hienoon transsitilaan.
Mantis oli löytänyt sen, mikä häneltä puuttui.
Kärsivällisyyden. Sekä hyvän suunnitelman.
Mantis! Herää, ruoka-aika.
Kaverit.
- Ällöttävää. - Se on kuollut.
- Töki sitä jollain! - Varovasti.
Mantisin piti keskittyä todella tarkasti.
Vain pidätelläkseen naurua.
Krokotiilit lankesivat "kauan paikallaan" -tekniikkaan.
Odota sitä...
Mantis oli viimein löytänyt salaisuuden itsehallintaan, -
kärsivällisyyden voiman.
- Ei, ei. - Olen Mantis!
- No niin. - Odota sitä...
"Kauan paikoillaan" -tekniikka!
Ette ymmärtäneet, mitä tarkoitin. Kung-fu ei ole pelkkää tappelua.
Lopettakaa tappeleminen!
Istukaa!
Kuunnelkaa tarkasti tällä kertaa.
Kyy-klaanin sanotaan periytyneen lohikäärmeistä, -
joiden liekeistä tuli niiden voimakas myrkky.
Suuri mestari, Kyy, oli satumaisen klaanin mahtavin.
Yksi puraisu kaatoi 15 gorillasoturia.
Ja keskikokoisen krokotiilin.
Jopa itse pahuus vapisi hänen edessään -
vaikuttavaakin vaikuttavamman myrkkyhammas-tekniikan ansiosta.
Suureksi iloksi suurelle mestarille syntyi tytär jatkamaan perinnettä.
Viimeinkin. Pieni soturi, joka jatkaa perintöäni.
Kun pieni kyy ensimmäisen kerran hymyili isälleen, maailma järkkyi.
- Niinpä. Ei myrkkyhampaita. - Ei myrkkyä!
Vuodet vierivät. Kyyn isä oli ainoa, joka kykeni suojelemaan kyläläisiä -
pahoilta tyypeiltä.
Pienoisella ei vieläkään ollut myrkkyhampaita.
- Suuri mestari oli epätoivoinen. - Voinko minä auttaa?
Et, pienoinen. Se on liian vaarallista sinulle.
Pieni Kyy tanssi saadakseen isänsä hymyilemään.
Se toimikin, vähän vain.
Tiedän, mitä ajattelette.
Missä ovat tappelut?
Kärsivällisyyttä, pienokaiset. Se alkaa...
Nyt!
Ei ihan vielä, mutta pian.
Kuufestivaaliaika.
Kaikki se tanssiminen isän piristämiseksi teki Kyystä kylän parhaan nauhatanssijan.
Ilman hampaita se ei kuitenkaan uskaltautunut juhliin.
Suuri mestari oli matkalla Won Ton -kojuun...
Gorillaroisto!
Vapise pelosta, vanha käärme. Kaupunkisi vapisee pian nyrkkini alla.
Paitsi, jos peittoan sinut vaikuttavaakin vaikuttavamman myrkkyhammas-tekniikkani avulla.
Pure sitten, oi hampaallinen!
Hänen myrkkyhampaansa olivat voittamattomat!
Mutta miten?
Myrkynkestävä suojukseni torjuu tarumaiset myrkkyhampaasi.
Isä!
Kyy!
Kyyllä ei ollut hajuakaan, mitä tehdä.
- Yhden asian se kuitenkin tiesi... - Kukaan ei hakkaa isääni!
Pikkuruinen käärme, jolla on nätit nauhat?
Aiotko tanssia minulle?
Jos se tekee sinut iloiseksi. Tanssitaan!
Ei minun tarvitse purra tapellakseni!
Sääli, etteivät nyrkkisi ole yhtä nopeat kuin suusi.
Petollinen tanssini torjuu myrkynkestävän suojasi.
Suuri mestari hämmästeli tätä pientä käärmettä, jolla ei ollut myrkkyä.
Se oli oppinut tanssimaan piristääkseen isäänsä.
Niin se oli tosiaan tehnyt.
Sinä iltana Kyy löysi rohkeuden, -
myrkkyäkin voimakkaamman voiman.
Miksi surulliset naamat? Kyy on todella mahtava.
Niinpä, se oli niin siisti. Olemme vain pupuja.
- Emme ole samanlaisia kuin Kyy. - Ette olekaan.
Se onkin asian ydin!
Kurkikaan ei ollut siisti.
20 vuotta sitten Kiinan parhaimmisto opiskeli Lee Da Kung Fu -akatemiassa.
Parhaista parhain oli May Ling. Se oli täysin tyrmäävä.
Kurki oli siellä myös. Talonmiehenä.
- Kurki, uusien oppilaiden testit ovat ensi viikolla. - Todellako?
Kurki halusi olla yksi oppilaista.
Tämän paikan pitää olla valmiina.
- Se oli mielestään liian laiha. - Kurki, ala lakaista!
Oppilailla oli rankkaa, mutta Kurjella vieläkin rankempaa.
Kurki, olet hämmästyttävä.
- Minäkö? - Sinun pitäisi yrittää kouluun.
Hullua puhetta.
Et koskaan tiedä, ellet yritä.
Jos May Ling oli sitä mieltä, ehkä sen pitäisi yrittää.
Joka yö töiden jälkeen Kurki treenasi testiin.
Testien aika koitti.
Päästäkseen kouluun, täytyi vain napata tuo pieni punainen lippu.
Se oli yksinkertaista. Yksinkertaista, mutta mahdotonta!
- Säälittävää. Eikö kukaan teistä pysty tähän? - Odota. On yksi.
- Hei, kaikki. - Kurkiko?
Noilla laihoilla jaloilla.
Laihat jalkani. Kuulenkin tuon ensikertaa.
Kun kerran olet täällä, voitkin alkaa siivota.
Olen todella pahoillani.
Ei se mitään. Kaikki on hyvin.
Vauhtia, Kurki! Hampaita on joka puolella.
Kaikki on hyvin.
Mieleeni juolahti yksi sana, ja se oli "hyvin". Kaikki on hyvin.
Kurki, pysähdy!
Astu ulos hitaasti.
Mutta Kurki ei liikahtanutkaan.
Sitten Kurki tunsi jotain uutta. Itseluottamuksen!
Hän tunsi sen laihoista jaloistaan aina nokkansa päähän asti.
Jopa hänen hattunsa oli täynnä itseluottamusta!
Ettekö siis ole mielestänne siistejä? Olisitte onnekkaita, kun ette ole niin siistejä.
Puoliksi niin siistejä kuin ei-siisti Kurki oli.
Tajuatteko, mitä tarkoitan?
Tämä tekee minut nälkäiseksi. Pidetään ruokatauko.
Odota! Et ole kertonut meille kaikkia salaisuuksia.
- Enkö muka? Olenhan. - Itse asiassa, Po, et ole.
Enkö? Yksi, kaksi, kolme... Olette oikeassa, en olekaan.
Seuraava oppitunti. Kaikki alkoi vuosia sitten Bau Gu -orpokodista.
Lapset.
Joka kuukausi Bau Gun lapsille annettiin mahdollisuus löytää perhe.
Se oli onnellinen paikka.
Tai siltä se vaikutti.
Bau Gun orpokodilla oli kaamea salaisuus.
Hirviö!
Raivopeto, jota kukaan ei kyennyt kesyttämään.
Eräänä yönä se pakeni!
Varokaa!
Bau Gun hirviö oli vain...
- Tiikeritär. - Haluan vain leikkiä.
Se ei ollut samanlainen kuin karvaiset puput ja söpöt ankat.
Odottakaa!
Tiikeritär ei tiennyt, miten voimakas oli.
Kukaan ei adoptoi sitä, koska sitä pelätään.
Hän on hirviö.
Orpokoti tarvitsi apua.
Tiikeritär?
Olen Shifu. Olen...
Peloissasi?
- En. - Pitäisi olla. Olen hirmuinen Tiikeritär!
- Kukaan ei halua tällaista hirviötä. - Et ole hirviö, -
vain pieni tyttö.
Leikitäänkö?
Sinun täytyy oppia hallitsemaan voimasi.
Niin koulutus alkoi.
Tämä peli vaatii itsekuria, tarkkuutta, -
vakaata kättä ja vahvaa sydäntä.
Keskity. Uudelleen.
Tiikeritär yritti parhaansa, mutta ei kyennyt hallitsemaan itseään.
Uudelleen.
Viikot pitkittyivät kuukausiksi...
Uudelleen.
Kunnes eräänä päivänä...
Hän teki sen.
Hänen koulutuksensa oli valmis.
Bau Gun orpokoti oli jälleen onnellisin paikka Kiinassa.
Tiikerittärellä oli vielä yksi koitos edessäpäin.
Löytäisikö se perheen?
Harmi.
Tule, kulta. Uusi kerta tulee kyllä.
Aikuiset pelkäsivät vieläkin häntä.
Kaikki muut, paitsi yksi.
- Shifu! - Tule. Mennään kotiin.
- Onko muka hauskaa? - On!
Onkin helpompi nauraa toiselle kuin olla naurun kohteena, eikö?
Kerron teille Apinasta.
Neljä sanaa: P, A, H, A. Paha.
Siis yksi sana, jossa on neljä kirjainta.
Ei kuitenkaan kovin hyvällä tapaa.
Apina oli paha -
pikemminkin pahanteossa.
Täällä!
Ääliö!
Kyläläiset olivat saaneet tarpeeksensa.
Heillä oli suunnitelma.
Häivy.
Se ei kylläkään toiminut.
Pyytelyn sijaan ne päättivät pakottaa sen lähtemään.
Kenestäkään ei ollut apinalle vastusta.
Se riisui kirjaimellisesti jokaisen housut.
Melkein jokaisen.
Apina, sinun täytyy lähteä.
Selvä se, jos peittoat minut.
Jos et, joudut itse lähtemään. Ilman housujasi.
- Cogwaylläpä ei ollut housuja. - Katsotaan nyt.
Mitä nyt aiot?
Miksi pelastit minut?
Apina, olet näyttänyt kykysi, -
mutta aistin sinussa suurta kärsimystä.
Sinä voitit. Minä lähden.
Jää. Käytä taitojasi hyvään, nuori soturi.
Etsi se asia, jonka hylkäsit aikoja sitten.
Housuniko?
Myötätuntosi.
Kiitos, mestari.
Apina oppi kohtelemaan muita, kuten halusi itseään kohdeltavan.
Nyt se oli hyvä, todella hyvä.
Mutta paha myös, pahamaisen hyvä!
- Ilman housuja! - Katsotaan nyt.
Rauhallisesti!
- Shifu! - Eikö olekaan niin helppoa?
Ei, se on...
Kung-fun opetus on taidetta. Kestää vuosia hallita se.
Älä pety, jos epäonnistuit.
Mitä tiedätte kung-fusta?
Se on taistelemista!
Se on myös kärsivällisyyttä.
- Ja rohkeutta. - Itsekuria.
Myötätuntoa.
Se vahvistaa itseluottamusta.
Jatkakaa, mestari Po. Menen meditoimaan.
Ei huonosti ensimmäisenä harjoituspäivänä.
- Entä sinä, Po? - Minäkö?
- Kerro ensimmäisestä päivästäsi. - Kerro!
- Se oli todella mahtavaa! - Siistiä!